Hej. Stig på, så kommer jag strax. Tack för att ni kom.
Tack till alla er som har samlats här för att minnas Brenda Amelia Arnaud.
Brenda var högt älskad.
- Hon var revisor och danslärare. - Vi finns här för dig.
Hon blev 54 år gammal. Hon lämnade oss alltför tidigt.
Hon efterlämnar tre barn: Shane, Morgan och James
James är här i dag och skulle vilja säga några ord.-Varsågod, James.
Ursäkta.
- Har du allt du behöver? - Ja då. Tack så mycket.
Hej, allihop. Tack för att ni kom.
Brenda var en fri själ. Hon var en underbar mor till oss tre barn.
Mina syskon fick förhinder i dag, men vi har haft telefonkontakt.
Hon hade sju barnbarn som älskade henne högt.
Hon var auktoriserad revisor-
- och drev dansskolan här i stan fram till ca 2009.
Bredvid gamla apoteket.
Min mamma... var inte troende. Inte för att det är nåt fel med det.
Hon dömde aldrig andra, utan älskade och brydde sig om sina medmänniskor-
-och satte aldrig sig själv främst.
Tack, Kevin, Matt och Judy, för att ni är här. Det uppskattas verkligen.
Mamma var extremt givmild. En gång skänkte hon pengar till min skola.
Det fanns en tjej i min klass, Caitlin.
Hon hade Downs syndrom.
Hon var... hemsk. En riktig satmara.
Så får man inte säga om småflickor, men hon brukade bita barn.
Helt oprovocerat. Vilka mardrömmar man fick sen.
Hon bet faktiskt en lärare. Hur som helst...
Mamma skänkte typ tusen dollar.
Tjejen fick inte klättra i klätter- ställningen. Det var för farligt.
Så de byggde en lekstuga. Mamma ville inte att hon skulle hamna utanför.
Hon skänkte pengarna anonymt.
Den ådran har jag inte ärvt.
Men sån var hon, och...
Jag höll upp dörren för nån i morse och blev sur av att inte få nåt tack.
Men... Ursäkta.
Jag hade skrivit ner några saker...
Som barn lär man sig ju om unionens fäder, som Thomas Jefferson, osv.
Men som barn tänker man bara: "Visst, de här gubbarna gjorde allt det där."
Det betyder inget för en.
Men i vuxen ålder inser man hur fantastiska de var.
De var ju bara människor, som vi. De levde, älskade och fick barn.
Sen tänker man på sina föräldrar och deras historier under ens uppväxt-
-om hur det var när de var unga.
Innan jag kallade henne mamma var hon Brenda. Förlåt.
- Jag vet inte om jag kan fortsätta. - Jo då, du fixar det här.
Det är lugnt. Det går bra.
Hon var så fantastisk.
Jag gjorde livet surt för henne under min uppväxt. Vi bråkade ofta.
Det är jag ledsen för nu. Nu är jag ju en bra kille.
Jag var så elak mot henne.
Jag ljög för henne.
Det var aldrig min avsikt att vara som John Wayne.
Ibland ber jag min dotter att inte vara taskig mot mig.
Inte för min skull. Jag är ju vuxen.
Men jag vill inte att hon ska se tillbaka och...
Så korkad jag är!
Jag var så idiotisk!
Jag har...
Jag är dyslektiker. Det är inget jag tänker på, direkt.
I skolan lyssnade jag på talböcker. Jag kan läsa, men jag läser långsamt.
Men när jag pluggade på LSU... Heja Tigers!
...fanns där inga såna hjälpmedel.
Så mamma köpte en bandspelare...
...och läste in alla läroböcker, så att jag skulle klara skolgången.
Det var det enda hon önskade, men jag klantade till det.
Jag brukade tacka henne för att hon skickade mig banden, men...
Hon måste ha varit uppe sent.
Sånt påverkar en i vuxen ålder.
Det äter upp en inifrån.
Förlåt mig. Jag hade inte planerat... Jag hade inte tänkt...
Fortsätt, du.
Hur som helst...
Mamma var ett stort Springsteen-fan. Hon älskade Bruce Springsteen-
- och hans texter om självförverkligande.
Om hon inte hade hört hans låtar hade hon blivit kvar i hålan hon föddes i.
Hon sjöng "Thunder Road" för mig på kvällarna.
Jag kan varken sjunga eller dansa. Min dotter är den kreativa av oss.
Men vissa tyckte att det vore fint att ha med den i dag, så...
Så jag har tagit med mig den.
Nu tänker jag sjunga den.
Okej...
Den funkade i morse, jag lovar.
Kom igen, funka nu!
Kom igen! Snälla!-Ursäkta.
Den verkar inte funka. - Kan du det? Det är spår fyra. Tack.
Det är en vacker låt. Hur ska man förklara den?
Den handlar om en kille som ber en tjej att lämna en håla...
Ska vi ringa tillverkaren? - ...för att få ett bättre liv.
Mamma älskade den.-Funkar den inte? Nej, tyvärr.
Jaha, det var ju typiskt.
Jag vet inte om det går utan låten, men jag har övat mycket inför i dag-
- så jag försöker ändå. Vad ska jag annars ta mig till?
Den börjar med munspelstoner och med att tjejen går ut på verandan.
Hon lyssnar på Roy Orbison.
På den tiden sjöng han låtar för ledsna och ensamma själar-
-för att skänka dem tröst.
Det är en jättefin låt.
Videon finns faktiskt på Youtube. Jag kunde ju bara ha visat den för er.
Jag kör på bara.
Ursäkta. Då så.
Sätt dig hos mamma, Crystal. Sätt dig hos mamma, är du snäll.
Jag kom inte ens halvvägs. Förlåt. - Det är ingen fara, älskling.
Pappa dansar bara. Det är ingen fara.
Det var inte meningen att få dig att gråta. Förlåt!
Mascaran rinner. Du ser hemsk ut.
- Vill du ta lite luft? - Måste jag gå?
- Nej. Vill du sätta dig på din plats? - Visst, jag kan gå och sätta mig.
Det går bra. Får jag bara ta avsked av henne lite snabbt?
Mamma...!
Förlåt! Allt sket sig.
Nej då, du skötte dig jättebra. Det gjorde du verkligen.
Det gjorde du.
Jag tar henne.
Såja.
Jag ber er alla att ha i åtanke att vi alla sörjer på olika sätt-
-och att vi alla är unika.
Det finns inget sätt som är rätt eller fel.
- Sätt dig närmare mig. - Jag vill presentera William James.
Han är vår organist. Han ska spela lite för oss nu.
Okej...
Ja, jag ska flytta på bilen.
Tjena, Jimmy.
- Det här är från oss. - Tack. Det betyder mycket.
Det har du nog sagt många gånger i dag.
Jaså. Ja, det har jag.
Ledsen att vi inte kom. Jag försökte ringa...
Det var faktiskt tur att ni inte kom.
Jaså? Gick allt som det skulle?
Ja. Inget onormalt hände.
Så bra.
- Ska vi åka, eller? - Ja, nu kör vi.
De vet inte!
- Inte den jäveln igen... - De vet inte!
- Vad pågår här, då? - De vet inte.
Kan ni sluta flaxa omkring så där? Vem är det som inte vet?
Vi har fått in samtal om en fäktande man som smädar en kvinnlig politiker.
- Vet ni nåt om det? - Nej!
Har ni nåt namn? Kan ni visa ID-kort?
- Idiot. - Det var inte vidare snällt sagt.
Vi ber honom att sätta sig på trottoaren och lugna ner sig.
Ni får en chans till att samarbeta.
Spotta inte. Det är en ful vana.
Kalla hit en buss. Richie har nycklar till en stor...
Vad fan är det med dig, ditt as?
Jim! Jim!
Jim! Vad är det med dig?
Jag vet inte. Vänta i bilen! Tjena, chefen. Allt är bra.
Vad gör du här?
Griper nån för fylleri och förargelseväckande beteende.
Minns du mötet förra veckan då vi enades om att du skulle vara ledig?
Nej. Jag jobbar på som vanligt.
Minns du inte mötet? Du svor åt mig, spillde kaffe och lovade ta ledigt.
Tyvärr.
Nu sätter du dig i bilen, och sen kör Lewis hem dig. Är det uppfattat?
- Det är uppfattat. - Skönt att höra.
Tack, sir. Jag ska fundera på saken.
Och tack för att ni kom hit i dag.
Det kallar jag ledarskap. Allt ni nämnde i föredraget:
Synergier, lagarbete, allt det där.
Och stort tack för hjälpen, Richie. - Skit i det där. Vi ses den sjätte.
Du återvänder i tjänst den nionde!
Det är den nionde på måndagen.
Då så...
- Känner du för att skjutsa hem mig? - Visst. Är allt okej?
Med mig? Jag mår prima.
Den alligator som ger sig på mig är det synd om. Gillade du den?
Så brukade farsan säga när allt var på topp.
Det är det här med mamma, men jag mår bra.
Jag är glad att han tog mig ur tjänst inför alla. Det var ett smart drag.
- Han är smart. - Jag är djupt tacksam.
- Kom och ät hos oss. - Det är lugnt.
Jag har huset fullt med släktingar som fixar mat. De väntar nog på mig.
Har du lust att stanna till vid Office Depot lite snabbt?
- Hej. - Hej. Allt väl?
- Ja tack. Kan jag hjälpa er med nåt? - Ja. Jag behöver en skanner.
Jag måste kunna koppla den till min arbetsdator. Har ni ens nåt sånt?
Hälften blir 1 248,70. Har ni råd med det?
Kan Shane ta sig an det?
Det finns inget. En tredjedel av noll är noll.
Nej, Morgan, jag tänker inte sälja dansskolan. Den är rena kassakon.
Vi delar lika på intäkterna. Musik- lektioner till barnen kan du glömma.
Den var okej, men oväntat jobbig. Jag är glad att jag var där.
Inte så. Sluta, så menade jag inte.
Jag är glad att jag kunde finnas där för henne.
Jag var ju inte särskilt närvarande under uppväxten.
Vänta lite. Jag känner hans mamma.
Varför...? Hur dum får man bli? Jag tänker ringa din mamma!
Det räcker, frun! Stanna här, så att vi kan ställa några frågor.
- Jag har obetalda trafikböter. - Det gör inget.
Det här är fan inte sant!
Veva ner rutan. Jag pratar med henne.-Veva ner rutan.
God kväll. Vad gäller det?
- Är allt som det ska? - Ja, det är lugnt.
Kliv ur bilen och kom och prata med mig. Det är lite varmt här inne.
Vad sysslar du med? Rök inte. Det ser billigt ut.
- Varför umgås du med de pajasarna? - Jag har väl inget bättre för mig.
Finns det inget bättre att göra än att hångla på en varuhusparkering?
Precis.
Där håller jag nog inte med dig. Vad sägs om att jag skjutsar hem dig?
Mamma skulle döda mig om en polis släppte av mig.
Jag kan släppa av dig en bit hemifrån.
Jag lämnar dig inte här med de hala typerna. Hämta grejerna, så åker vi.
- Är allt som det ska? - Passa dig jäkligt noga.
- Vilken skola går du i? - Stony Brook.
- Jaså? - Ja. Sen i kindergarten.
Heja Wildcats.
- Vad jobbar dina föräldrar med? - Pappa är byggare. Han jobbar jämt.
- Försöker du hålla dig i skinnet? - Ja, jag försöker väl.
Men det brukar ändå sluta med att jag hamnar i trubbel.
Sköt om dig.
Gå mitt i gatan i stället för på trottoaren om du känner dig otrygg.
Du ser fin ut.
- Känner du dig redo? - Ja.
- Hej, gumman! - Du är tidig.
Hellre tidig än sen.
Vilken föreställning du bjöd på häromdagen.
Jag hade precis förlorat mamma. Hon hade älskat det.
Jag har aldrig sett nåt liknande.
Alla som jag har pratat med tycker att jag betedde mig högst normalt.
- Vilka har sagt det? - Bara folk i allmänhet. Vad vill du?
Vad bra att du har träffat psykolog. Som jag har tjatat.
- Fint, Ros. Nu åker vi. - Se till att han ger dig mat.
- Säg att hon själv behöver äta. - Mamma!
- Hej då. Vad är det? - När ses vi igen?
- Redan på torsdag. - Jag älskar dig.
Jag med. Glöm inte aftonbönen ikväll.
- Okej. Tack, Ros. - Hej då, Jim.
En sak till.
Det pågår nåt banarbete där borta, men det är dåligt skyltat.
Akta er, så att ni inte blir påkörda av ett tåg.
- Tack så mycket. - Jag är bara rädd om dig.
- Ska vi åka nu? - Ja. Hur är det med dig?
- När stängde det här stället? - 2009. Därför måste det fixas till.
- Hur många elever gick här? - Över hundra.
Farmor hade prispokaler från hela delstaten, var de nu är.
- Var hon sjuk? - Ja.
Vad tycks? Vi kan lämna tillbaka den.
Den är fin. Jag gillade min förra säng.
Okej. Den står lutad mot husets baksida. Jag kan bära upp den igen.
Nej, det är lugnt.
Det där kan vänta. Kan vi inte beställa pizza och se en film först?
Om du vill det, så.
Vad vill du göra?
Blev jag bjuden på Ariels kalas?
Vem är Ariel? När var kalaset?
Hon från lägret. I förra veckan. Hon undrade varför jag inte kom.
Jag ska bara... Vänta lite.
Vem är Ariel nu igen?
Ja, gumman, det blev du. Det var i fredags när du var hos mamma.
Hon undrade varför du inte påminde henne.
Jag antog att du var så taggad att du skulle berätta det själv.
- Hon har inte fått en present av mig. - Än är det inte för sent.
Vi hittar nåt. Säg att pappa klantade sig och att hon ska få nåt.
Nej, det är lugnt.
Jag tänkte att vi kunde åka och köpa glass. Hur låter det?
- Jag kan nog äta en glass. - Kan du?
Jag visste inte att du gillar glass. Jag antecknar det.
Vet du hur man leker klappleken?
- Vadå? - Klappleken. Caroline har lärt mig.
Just det. Tjejerna i skolan brukade leka den. Hur gör man?
Klappa höger, klappa vänster, baksida, framsida.
Det är allt. Man kör till fyra. Efter det klappar man på knäna. Okej?
Nu kör vi.
Det går alldeles för fort.
- Vi börjar om. - Nej. Vi fortsätter bara.
- Förlåt. Måste det gå så fort? - Det var inte fort.
Okej.
Gumman, det här är inget jag nånsin lär bli bra på.
Jaså?
- Ska vi köpa glass nu? - Jag stannar hellre kvar här.
- Är dörren lagom öppen? - Ja.
- Ska jag låta hallampan vara tänd? - Visst.
Okej. Jag går och lägger mig nu.
God natt. Jag älskar dig.
- Oroar du dig över skolstarten? - Nej.
Bra. Caroline går ju i din klass. Det blir precis som på lägret.
- Du lär gilla fjärde klass. - Ja. Jag får höra det hela tiden.
Du pappa, kan vi prata lite?
- Vad är det? - Kan vi prata lite?
Visst.
Vad är det, hjärtat? Är allt som det ska?
Okej... Okej.
Sätt på dig ryggsäcken, så skjutsar jag till skolan, okej?
Okej.
Hej. Jim här.
Ur vägen, här kommer stora fröken fjärdeklassare. Det lär bli...
- Har du sminkat dig? - Nej.
Crystal, titta på mig. Crystal, titta på mig.
Varför har du sminkat dig? Du går bara i fyran. Du lär bli hemskickad.
Massor av tjejer sminkar sig. Det är ingen stor grej.
Som ny i klassen vill jag åtminstone vara en av de snygga tjejerna.
Vad snackar du om, gumman? Du var en av årskursens vackraste i fjol.
Nej. Jag har din käklinje och dina bryn. Jag ser ut som en kille.
Snarare som en modell.
Sånt rår man inte över. Det är ingen idé att klaga.
Jag har klarat mig hyfsat hittills. Du är fin som du är.
- Vem har sagt att du inte är vacker? - Inte vet jag.
Hör på här. Vi kan stanna nånstans och köpa en ny klänning, om du vill.
Men till skolan kör jag dig inte. Du ser ut som en... Titta på mig.
Titta hit.
Herregud. Vi åker till parken och tvättar av det där.
Förstör inte ansiktet med nåt billig skit.
- Hoppas jag får mammas bröst. - Va?
- Hoppas jag får mammas bröst. - Herregud!
Det hoppas jag verkligen inte.
Hoppa inte ur en rullande bil! Älskar dig! Se dig för!
- Ring om du behöver nåt. - Hej.
Hej. Jimmy Arnaud? Jag är här för att överlämna en delgivning.
- Har nån stämt mig? För vadå? - Det angår inte mig.
Du är inte till nån vidare hjälp.
Jag fick just lite papper av en kostymnisse. Vad tittar jag på?
Skilsmässopapper. Det var väl knappast oväntat?
- Nej. Vem har du vänt dig till? - Hur så? Nu slipper du göra nåt.
- Du begär ju ensam vårdnad! - Har du läst dem?
Hon avskyr ju att bo hos dig. Du får ändå träffa henne i Tuscaloosa.
När bestämde ni er för att flytta dit?
Jag har avråtts från att prata med dig.
Vad som än händer hoppas jag att vi två kan vara hövliga... Okej.
Det här är Ros. Lämna ett meddelande.
Hej. Samtalet bröts.
Jag vill gärna fortsätta vårt samtal om Crystal.
Jag vill även be om ursäkt för det jag sa om tåget.
Det var ett osmakligt skämt.
Jag hoppas inte att du råkar ut för nåt hemskt, för Crystals skull.
Det var väl allt. Ta hand om dig.
- Ledsen att du behövde höra det där. - Ingen fara. Jag lyssnade ändå inte.
Men jag skulle aldrig låta nån köra över mig på det där viset.
- Vad vill du göra? - Släpa henne bakom bilen i en sladd.
Det där menade jag inte.
Jag vet hur det är. Jag fick åtminstone behålla pensionen.
Det har jag inte ens tänkt på.
Jag anlitade en dam vid namn Donna. Hon är dyr men skicklig.
Pengar...
Jag verkar inte kunna hantera det här särskilt väl.
Skönt att du inte låtsas som om allt är bra längre. Det är alltid nåt.
- Kom förbi i kväll. Vi ska grilla. - Nej. Jag är upptagen.
Jo, jag... Jag dansade på den där "tillställningen" häromdagen.
Hon var ju dansare.
Jag ville ta farväl, men jag visste inte hur.
Alla trodde nog att jag försökte framhäva mig själv.
Shane och Morgan dök inte upp. Nån filmade med sin mobil.
Jag hörde det och tog hand om det.
Har han... inte kvar filmen längre?
Nej. Såvida inte han är dykare.
Stanna. Jag har nåt viktigt att säga.
Vadå?
- Vem var killen du pratade med? - Va? Jaha. Det var Tony.
- Är han en hal typ? - Va?
- Tror han att han är nåt? - Inte vet jag.
Jag har inget emot honom, men du ska nog undvika honom.
- Det är ju bara Tony. - Hör här. Ger du honom lillfingret...
Jag älskar dig. Vi ses på måndag!
Jimmy... Har Ros sagt att vi funderar på att behålla Crystal...?
Tack för maten och för att Du vakar över våra män.
Fortsätt att vaka över våra nära och kära under denna svåra tid. Amen.
- Amen. - Amen. Det var jättefint. Tack.
Tack för att du kom hit. Du är alltid välkommen.
- Berätta en historia om pappa. - Låt honom äta.
Du har nog hört alla de som slutade bra. Vill du höra en rolig?
- Har du hört den om inbrottet i fjol? - Nej.
Vi åkte ut på ett inbrott vid motorvägen. Ett av våra första larm.
Väl framme stod grannarna på gräsmattan framför huset.
Jag gick in. Allt tydde på inbrott.
Ytterdörren stod öppen, möblerna låg huller om buller. Ingen var där.
När jag kom ut pratade pappa med en av grannarna, en gammal skolkamrat.
Världen är liten.
Din pappa frågade killen om han hade ett visitkort på sig.
"Visst". Han kände efter i fickan.
När han drog upp handen fastnade klockan i en massa guldhalsband.
Vi drog bägge vapen.-Visst?
- Den var bra. - Jag fattar inte.
Pappa försökte hjälpa nån som visade sig vara inbrottstjuven.
Jaså... - Hur kunde du missa det?
Ibland ser pappa bara det goda hos andra.
Jag såg bilderna på er vid bondens marknad. De var jättefina.
Nate tog dem med mobilen.
Hur fick ni höra talas om marknaden?
Jag vet inte riktigt. Vi såg väl nån skylt eller nåt. Jag minns inte.
- Minns du? - Nej.
Finns det nån sajt där såna evenemang läggs upp?
Jag tycks alltid missa sånt som verkar intressant.
Jag vet inte. Jag kan skicka lite tips...
Jättegärna.
Vi vill gärna hitta på roliga aktiviteter och fånga dem på bild.
Jag fattar. Nästa gång kan vi åka dit allihop.
- Ni kan få låna vår fotograf. - Gärna.
I utbyte kan ni kan få mitt recept på potatissallad om ni vill.
Flytta er från dörren! Släpp vapnet!
Släpp vapnet!
Gå inte bakom dörren...! Skit också.
Kom tillbaka hit ut, så att vi får prata med er. Vi vill bara hjälpa er.
- Jag skulle bara gå på toa... - Ni måste ut härifrån! Nu! Sätt fart!
Släpp vapnet och kom fram, så kommer vi alla härifrån oskadda.
- Verkligen snyggt. - Eller hur?
Kom ut tomhänt, annars kan jag inte garantera er säkerhet.
Hör ni mig? Jag vill att ni svarar, så att jag hör er.
Jag har honom. Han ligger på golvet.
Han är utslagen. Jag har honom. Han är full.
Vänta... Vänta.
- Ledsen. - Kom igen!
1139 här på Corporation Bar and Grill. Skicka en ambulans snarast.
Offret blöder p.g.a. en självförvållad knivskada...
- Mr Z? - Mr Arnaud.
Tack för att ni kom. Assistent Arnaud, menar jag förstås.
- Har Crystal och Ros gått? - Nej. De kommer inte. Men ni är här.
Det är mig ni ska kontakta gällande Crystals skolgång framöver.
- Meddela gärna ledningen det. - Det ska jag.
- Ska vi slå oss ner? - Visst.
- Är allt som det ska? - Ja då.
Jag jobbar på. Den alligator som ger sig på mig... Hur mår ni?
Bara fint. Barnen är snälla i år.
- Förutom Crystal. - Nej då.
Det skulle jag inte säga. De är ju bara barn, och barn är olika.
Är det skolarbetet som är problemet?
Snarare beteendet i klassrummet. Hon är bullersam ibland.
Vi ville bara upplysa er om det.
Vadå "bullersam"? Jag gick på LSU.
Där fanns det ingen is när studenten som hade receptet hade tagit examen.
Crystal stör de andra. Hon lyssnar inte på oss lärare.
Jag förstår. Jag beklagar.
Hon lyssnar inte på mig heller kan jag villigt erkänna.
Jag vet inte hur mycket ni vet om vad vi går igenom som familj nu.
Jag är bara budbäraren, men vi måste tänka på elevernas bästa.
Det enklaste vore att flytta henne till en annan klass och se...
Caroline går ju i den här klassen. Utan hennes skulle nog allt gå snett.
Vi har redan särat på dem. De pratade för mycket.
- De lär inte alls sakna varann. - Jaså. Det visste jag inte.
När barnen inte är hemma ser inte föräldrarna hur de beter sig, så...
- Uppför hon sig illa? - Hon har lärt kamraterna svordomar.
Okej... Vilka slags svordomar rör det sig om?
Huvudsakligen den som innebär att nån stimulerar en man med sin mun.
Och så den när ett HBTQ-par, eller vilket par som helst egentligen...
När två män ställer sig med kön mot rumpa-
- och den bakre greppar... "Avrunkning" kallade hon min undervisning.
Jag beklagar. Inget är nog längre från sanningen.
Jag vill bara klargöra att hon hör sånt språk hos mamman, inte hos mig.
Uppfattat.
Lasta inte Crystal för det här.
Om hon får läxor på måndagar och glömmer dem hos mamman-
- och sen bor hos mig, är det klart att hon lämnar in dem sent ibland.
Det har med boendesituationen att göra.
Hon har även uppvisat grava lässvårigheter.
Jaha... Det har hon ärvt av mig.
Förlåt. Jag måste bara få samla mig lite. Jag måste fatta tag i bänken.
Nåt sånt hemskt vill man inte höra att man har fört vidare. Ursäkta mig.
- Mr Arnaud...? - Sluta snacka, skithög!
Förlåt, det bara flög ur mig. Nu framstår jag som en usel förälder.
Och samtalet gällde svordomar. Vilken jävla mardröm!
Nu svor jag igen. Kom igen, bestraffa mig!
- Då kastar jag bänken genom rummet... - Gör inte det. Det är Crystals bänk.
Ställ ner bänken.
Snälla!
Crystal är för tillfället ett problembarn.
Hon är inte den värsta av dem. Eller den sista.
Vi ville bara försöka få rätsida på problemet.
Det låter toppen.
- Tack för att du kom. - Tack för inbjudan.
Hör av er om ni har fler frågor.
Jag skickar över några läsförståelseövningar i kväll.
Jag är mitt uppe i en skilsmässa.
Jag förstår.
Det är en svår tid för oss alla.
- Är vi klara? - Ja.
Tack.
- Förlåt att jag är sen. Jim Arnaud? - Ja. Donna? Trevligt att träffas.
Det kommer att gå bra. Bra klädval.
- Vad var det nu saken gällde? - Äktenskapsskillnad.
Just det. Har verbal eller fysisk misshandel förekommit?
Nej. Hon slutade bara älska mig.
Du begär delad vårdnad. Vill du inte ha ensam vårdnad?
- Jag tror inte det. - Hur så?
Hon har rätt att vara hos sin mamma.
- Vad nu? - McCarthy är tuff. En skitstövel.
Säg inget i onödan. Låt mig sköta snacket.
Vänligen stå upp för domare John Alfred McCarthy.
Arnaud mot Arnaud.-Försvaret?
Herr ordförande, mrs Arnauld har väckt talan.
Hon begär hälften av makens lön och pension och ensam vårdnad om dottern-
- vilket vi anser vara en grov överreaktion på omständigheterna...
Skicka fram pappan hit.
- Ska jag gå fram nu? - Ja.
Hur står det till? Jag är här för min dotters skull i dag.
- Ni har ett bra jobb. - Onekligen.
- Och ni har dekorerats. - Ja.
- Finns ni med i brottsregistret? - Nej.
Jag skulle vilja fortsätta dela på vårdnaden.
Vi har gjort det i ett år. Jag ser inga problem med hur hon uppfostras.
Har er frus uppfostringsmetoder nånsin givit er anledning till oro?
Nej. Jag ser inga problem med sättet som Ros uppfostrar Crystal.
Hon har sina egna problem. Vi ser olika på hur Crystal ska uppfostras.
Men hennes problembeteende ser vi lika på. Ros bearbetar sina problem.
Enligt vittnesmål betedde ni er obetänksamt och våldsamt-
- på en begravning nyligen. Stämmer det?
Jag betedde mig inte våldsamt.
Jag var däremot upprörd.
Jag hade mist en anhörig, men uppträdde inte våldsamt.
Sånt beteende är högst normalt när man inser vad förlusten innebär.
När ni befinner er i samma situation hoppas jag att ni beter er värdigare.
Är det ett hot?
Absolut inte.
Ursäkta. Vi återgår till ämnet. Jag uttryckte mig slarvigt.
- Ni kanske ska återinta er plats. - Förlåt, det var inte så jag menade.
Vi kan väl fortsätta samtalet? Det var väl därför jag kallades hit?
Varför återtar ni inte er plats?
För att jag är rädd att förlora min dotter för att jag sa nåt dumt.
Tack, herr ordförande.
- Varför släppte du fram mig? - Säg inget!
- Hör ni... - Dra åt helvete!
Visa inga känslor. Gå bara härifrån, så begär vi en förnyad prövning.
- Betyder det att vi har förlorat? - Ja, men vi begär omprövning.
Vi är nog nära ett beslut.
Vi har fått in ett viktigt bevisföremål.-Bevisföremålet, tack.
Fan!
Vad hände? Rätten fick tag på filmen. Hade du inte tagit hand om den?
Jag kastade den i sjön. Den fanns väl i nåt moln.
Nej, de hade den i rättssalen! Vad snackar du om för moln?
- Jag anlitade en dyr advokat! - Lugna ner dig! Du slår mig inte!
Ligg kvar! Sluta!
- Du hade sönder mina byxor! - Du slog mig ju i ansiktet!
- Du har förstört mitt liv! - Vem dansar på en begravning?
I min kultur gör vi det. Jag anlitade din dyra advokat och förlorade!
Jag har alltid stöttat dig, ditt patetiska as.
Du har förstört mitt liv! Du har en fin familj. Du har inga problem.
- Det har jag visst. - James Edward!
Vad är det?
Det är ingen fara. Det är lugnt. Jag hölstrar det.
- Släpp vapnet nu! - Det är lugnt nu. Krisen är avvärjd.
Inte alls. Släpp vapnet. Lägg ner brickan. Nu räcker det!
Har jag fått sparken på grund av det här?
Ett futtigt bråk? Vi är ju bröder.
Okej. Det är lugnt.
Jag bryr mig inte. Jag vill ändå inte jobba här. Ta mina grejer, bara.
Att se en kille ramla på en kniv var droppen.
- Du har dåligt inflytande. - Jag har dekorerats mest av oss alla!
Tror du att jag bryr mig? De vet inte.
De vet inte. De vet inte. De vet inte.
Vill ni att jag ska snacka? Okej. Jag kan mala på hela dagen.
Men det vill ni inte. Jag har hållhakar på er alla!
Jag står kvar och sabbar stämningen här på parkeringen för er alla!
Jag kan snacka hela kvällen.
Jag börjar med mig själv. Min fru lämnade mig för 1,5 år sen.
Förändrar det nåt? Nej. Är jag botad? Så klart inte.
Att prata om ens problem har aldrig hjälpt nån.
Jag har sovit i min bil!
Precis här. I tre veckor. - Visst, Jerry?
- Ja. Jag gav dig frukost. - Tack för det, Jerry.
Det betydde mycket då, men fan ta dig nu.
- Du är full. - Nej, jag är arg.
Jag tänker inte lugna ner mig. Jag miste min dotter i dag!
Och jag gjorde allt rätt.
Hon var på väg, jag gifte mig. Hela släkten var där. Det var jättefint!
Jag har inte fått en god natts sömn sen 2009 p.g.a. den här skiten!
Bara för att kunna imponera på er, feta jävlar, offrade jag familjen.
Varför? För att bli dekorerad? Jag ger blanka fan i utmärkelser.
- Fan ta dig, Clara. - Resten också.
Ska du ha byxorna också? Ta dem, då. Jag bryr mig inte.
Du kan inte skada mig. Jag fick veta att hon miste sin pojkvän i Vietnam.
Jag frågade henne aldrig om det.
Varför?
Jag tog mig aldrig tid till det.
Jag var självisk.
Så här går det.
Nu går jag hem.
Hoppas de tar huset också. Då har jag inget kvar.
Jag har inget kvar.
Hoppas jag blir påkörd av en jävla cementbil.
Jimmy!
Broder Nathaniel!
Känner du för att förlora lite pengar?
- Det gick inte så bra. - Jaså inte?
- Domaren är inte vidare schyst. - Det är sånt som händer.
Förlåt om jag begick ett hatbrott mot dig.
Ja, jag... förlåter dig.
Följ med mig ner och spela lite kort.
Jag vet inte vad jag sysslar med längre.
Jag höll på att städa när dammsugaren plötsligt la av.
Jag vände på munstycket. Det hade fastnat i hennes hår.
Det var helt perfekt. Det såg precis ut som på hennes hjässa.
Jag pussade det. Jag pussade dammsugaren.
Jag hade tänkt skaffa en ovanmarkspool till baksidan.
Jag åkte till visningslokalen och fick en rundtur.
De var inte så dyra som jag hade trott.
Jag hade hoppats på att hon skulle bli en av de coola i high school.
Att alla skulle komma hit och festa.
Jag skulle låta dem umgås i fred på kvällarna.
De skulle få roa sig kungligt-
- men jag skulle meddela föräldrarna att de var här och att de var fulla-
- men att de var trygga eftersom jag höll koll på dem.
Jag vet inte vad jag håller på med längre.
- Är du där? Har det hänt nåt? - Nej. Han mår bra.
Kan du hämta mig om ett par timmar?
- Måste jag? Okej då. - Fint. Okej.
Du...
Jag älskar dig. Vi är så lyckligt lottade.
Älskling, jag är så ledsen...
Okej. Jag älskar dig.
Hallå där.
Vad har hänt med kylen?
Den fick sig en match. Jag trodde att den var en inbrottstjuv.
Okej...
- Ska vi fortfarande ut och äta? - Nej.
Vi ska supa.
Två. Vart tog den vägen?
Hon sålde medicinsk utrustning på nätet.
Hon åkte till Cincinnati och messade mig en gång.
Hon undrade om jag ville hångla med henne. Hon var nog full.
Men först trodde jag att hon hade messat mig av misstag.
Jag konfronterade henne. Sen till- bringade jag veckan på ett hotell.
Jag är fan rena Babe Ruth!
Jag kan laga det åt dig.
Det har ett par år på nacken. Det är värdelöst.
Få se.
De är anpassade efter knogarna så att man kan greppa dem.
När man lindar måste man se till att handflatan precis får plats.
Bättre att stämma i bäcken än i ån, heter det ju.
Om man gör rätt från början slipper man göra om det sen.
Det låter bra.
- Tack för att du kom. - Jag finns här för dig.
Sluta!
Hej! Gud, vad stora ni har blivit!
Hur är läget? Är mamma hemma? - Ge mig kardan.
Försiktig! Är du Hulk Hogan, eller?
Hej, Jimmy. Hur mår du?
- Hur gick resan? - Bra. Den tog ju bara två timmar.
- Stig på. Vill du ha nåt? - Det är bra.
Gärna ett stort glas vatten, förresten.
Nu är allt överstökat. Hur var den?
Jobbig. Det var mycket folk där.
Alla frågade efter dig. De hade velat träffa dig, Jeff och barnen.
- De har blivit stora. - Verkligen.
Jag önskar att jag kunde göra så att Payton förblev liten för all framtid.
Snart är det dags för omprövningen.
Ja. Advokaten har en plan. Hon vill att jag ska baktala Ros-
-och ta upp alla hennes problem.
Jag ville inte få henne att framstå som en b...
Fast jag kanske borde ha varit ärlig och sagt hur hemsk hon har varit.
Tack.
Så vi övar på det fram till den femte.
Jag har tagit ledigt. Chefen har bett mig att...
Vilken röra, Morgan. Allt är en enda röra.
Visste du att mamma fick sluta på konservatoriet?
Va? Nej.
Hon hade skadat knät samma år och Britney hade tagit över baletten.
De skulle sätta upp Svansjön. Det var tack vare den mamma blev dansös.
Morfar och hon såg den när hon var liten.
De ville att hon skulle dansa Odette.
Den skulle ju bara gå upp på Tulanes konservatorium.
Först efter tre provdansningar erkände hon att hon hade opererats.
Efter alla repetitioner var knät helt slut och hon fick sluta dansa.
Därför blev hon danslärare.
- När inträffade det här? - Efter stormen. 2006 eller 2007.
Det minns jag inte alls. Var jag där?
Hon höll det hemligt. Britney berättade det här förra veckan.
Hon pendlade varje kväll och ansträngde knät-
- eftersom hon vägrade medge att hon inte klarade av det.
Hon var lurig av sig. Det var därför vi miste henne.
Hur som helst...
Hur var det att växa upp med henne som mamma? Jag menar som dotter.
Kändes det tillräckligt för dig som tjej att växa upp med mamma?
Det var väl helt okej.
Alla vill väl ha två föräldrar.
Men det är inget jag sörjer längre.
Ni två hade ingen press på er att bli framgångsrika.
Vi har pratat om det här förut, men...
Jag fick aldrig känslan att jag dög för henne.
Ja, jag minns att du sa det.
Jag minns att jag körde hem och tänkte på hur det skulle te sig.
Men hon betedde sig aldrig så mot dig. Varför känner du så?
Vi fick ju barn tidigt, och hon hjälpte oss, men...
- Hon kom sällan på deras kalas. - Ni bor ju här ute.
Jag hade gärna hämtat henne. Hon använde bara gästrummet en gång.
Hon gav dig mormors örhängen som du inte ens kan bära.
Inte vet jag...
Har du några pengar?
Va? Jaså, jo, men... Avsluta det du skulle säga.
Det här är inget bra tillfälle.
Jag har möte om en timme som jag måste göra mig klar inför.
Jag kom olägligt.
Nej då. Stanna kvar. Vi kan äta middag. Det finns frukost.
Det är lugnt.
- Nu har du kört hit förgäves. - Nästa gång ringer jag.
- Var inte så svår. - Det är ju sån jag är.
- Vi kan väl ringa varann snart igen? - Ja. Det vore fint.
Vill du ha lite vatten med dig?
Hej, mamma. Det här är dumt.
Jag har förlorat Crystal och är rådvill och skulle behöva din hjälp.
Men om du vore här skulle du skämmas för mig.
Det är väl tur att du inte är det.
Jag gjorde allt jag kunde.
Jag sålde dansskolan för att ha råd med advokaten, och förlorade ändå.
Jag önskar att jag kunde göra allt ogjort, att jag hade lyssnat på dig.
Din gravsten ser fin ut, förresten.
De flesta andra här är rätt smaklösa.
Ja. Din är fin. Det står bara "mor" på den.
Det är inte så läskigt som jag trodde här. Jag kommer tillbaka.
Jag vill inte att du ska känna dig ensam. Hur som helst...
Du behöver inte hjälpa mig längre.
Hjälp Morgan, om du kan.
Vad är det om? Jag är nykter. Det är ju jag. Vad pågår?
Svara i mobilen. Mobilen. Svara i mobilen.
- Vad har hänt? - De försöker nå dig.
- Jag har låst mig ute. Vad pågår? - Jag skickades bara hit...
Vet du inte? Ta för fan reda på det, då. Varför vill de ha tag på mig?
Vad var det du hette? Doug? Men för fan, Doug!
För i helvete!
Fan!-Har du en batong på dig?
Hur får jag... Är det ett lock på den?
För i helvete...
Den är död. Batterierna är kassa.
- 270 Winthrop. - Där bor min fru. 270?
Där bor min fru.
Vad har hänt? Vad har hänt?
- Hon är oskadd. - Vad har hänt? Mår du bra?
Vad har hänt?
- Såg hon nåt? - Det var hon som larmade oss.
Vad duktig du var, gumman. Du var jätteduktig.
Gå till farbror Nate. Jag är ledsen.
Hon kunde ju ha ringt mig! - Du kunde ha ringt mig!
Varför ringde hon inte mig?
Ja...
Vad tragiskt.
Jag förlåter dig aldrig för det här.
Jag har hatat dig länge.
Men aldrig på det här viset.
Du var en underbar mamma.
Och du var så vacker.
Men så lät du allt komma emellan.
Så...
Det här är från mig och Crystal.
Och det här är från Crystals framtida man och min mamma.
- Mår du okej? - Ja.
Hon är i ambulansen med Sharon. Nån ska hämta bilen. Har du nycklar?
Chefen lägger ett gott ord för dig hos socialen.
- Vi är ute och letar efter Chris. - Hitta honom innan jag gör det.
- Tack. - Det var så lite.
Ingen orsak. Jag råkade befinna mig i närheten.
Hej, hjärtat.
Nu är jag här. Allt ordnar sig.
- Det gick inte att väcka henne. - Jag vet. Jag är ledsen.
Jag har nåt viktigt att säga. Du måste lyssna nu.
- Pratade mamma om farmor med dig? - Nej.
Bara för att nån lämnar en...
Att människor lämnar en betyder inte alltid att de inte vill vara hos en-
- utan snarare att de hade det jobbigt och inte såg nån annan utväg.
Men så ska det aldrig bli för oss.
Vi lär få det jobbigt en tid framöver och måste kanske träffa psykolog.
Men sen kommer allt att bli som vanligt.
Och jag ska bli tidernas bästa pappa. Förstår du?
Jag måste få bort dig härifrån. Här är livet utsiktslöst.
Vi kan flytta till stan. Vi kan packa och åka i kväll om vi måste.
Herregud, det är ju som i låten!
Förlåt. Jag har tydligen haft det här samtalet förut. I din ålder.
Hur sa hon det?
Jag kan inte tvinga dig att åka. Du måste själv önska dig mer av livet.
Jag kan lova att du inte kommer att få det bättre om vi bor kvar.
Nå, vad säger du? Vill du hoppa in i bilen med mig?
Vill du rymma med mig?
Ja.
- Säkert? - Ja, okej.
Okej.
Då skjutsar jag hem dig. Fast det kan jag inte. Vänta lite.
Nate! Vi behöver komma hem.
Jag ordnar det... Jag ordnar det.
- Det här lär suga. - Inte alls. På med sjalen nu.
- Varför måste jag ha sjalen på mig? - Det är kutym när man går på balett.
- Ge mig den. - Herregud!
Skynda dig.
Översättning: Lisa Albright www.btistudios.com